Escrocii de sezon jură că îți amintești doar de două zile apropo de închisoare:
Ziua în care ai intrat...
- Aoleu. - ...și ziua în care ieși.
Dar îți zic eu, că ăia,
nu au fost niciodată într-o închisoare poloneză.
Pentru că amice, nu o să uiți o a doua ședere acolo
din sistemul penal din Warșovia.
Aoleu.
Și nu te vei gândi decât la ce naiba ai făcut de ai ajuns acolo,
și ce o să faci când o să ieși.
Și la cine o să te duci.
Recunosc că este nevoie de trădare înainte să realizezi
că cea mai tare valută din lume nu sunt banii, ci încrederea.
Deci cred că sunt în partea de sus, hm?
Pentru că dacă nu ai încredere...
Aoleu.
atunci ce mai ai?
ARTA de A FURA
Varșovia 3 zile mai devreme
Acum, nu se compară nimic cu ultima mare lovitură,
iar Polonia era destul de aproape.
O să facem o ușoară modificare
folosind un standard de bază în îșelătoria noastră.
Primul lucru de care e nevoie este un semn.
Stash Bartkowiak era ca toți ceilalți:
bogat, corupt și cu siguranță periculos.
Așa că Stash ia un Gauguin furat dintr-o Galerie din Oslo
de către un cuplu DĂ LOVITURA ȘI FUGI.
Acum , desigur că vrea ca pictura să fie autentificată.
Dar ce nu știa el,
că cel care l-a turnat era Nicky Calhoun.
și eu cu Nicky Calhoun suntem pe jumătate frați.
O echipă avea nevoie de un om cu idei, iar al nostru era Nicky.
Paddy McCarthy, era Rolodex-ul nostru,
tipul care știe, tipul de care ai nevoie.
Și Guy De Cornet era falsificatorul nostru.
Cel mai bun desenator pe care l-am cunoscut.
Era o vreme, dacă ai întreba pe oricine din branșă,
ce motociclist dat naibii de bun eram,
și îți garantez, că o să mai auzi numele Crunch Calhoun.
și asta nu are nimic de a face cât de repede conduc eu
și nimic de a face cu încrederea.
Pentru că fără așa ceva se instalează anarhia.
îmi place geaca.
Ei bine, hainele îți pot spune multe despre un om.
De asta zic.
Nu știu, Nicky. Du-l pe tip acolo.
Singurul lucru, acel tricou alb de lux îmi spune
că nu a fost circumcis.
- Nu prea înțelegi moda. - Grasune. Uită-te la tine.
- Grăsune? - Femeile sunt înebunite...
Băieți! Ăla e!
Ne vedem la laborator, Crunch.
Nu atinge arta, băiete. Sunt conectate la alrme.
Uau! Iubesc treningurile.
Băieți, îmi face plăcere să vi-l prezint pe Profesorul O'Connor.
Doc, ei sunt băieții.
Așa cum am spus, Dr. "O" de față, e un tip discret.
Foarte discret, d-lor.
Paul Gauguin. "Plaja din Tahiti," 1893.
Pictura e furată. Dar este reală?
O să vedem. Avem nevoie de o scanare mai amănunțită.
Asta ce înseamnă?
Nu sunt sigur nici eu, dar doctorul știe mai bine.
Bun, grozav. deci un tip intră într-un bar cu o maimuță.
Astra ce e?
Ce anume?
- Nu, nu, nu, nu. - Ce?
- Mai mult roșu. Mai mult roșu. - Nu, nu, nu, nu.
Să nu faci asta, Guy, te rog. Mă omori.
Sunt identice. Schimbă doar rama!
Munca mea...
O laie, Guy! Lasă-l, sunt identice!
- Doar schimbăle! - Ceea ce fac trebuie să fie perfect!
Ai 5 minute.
Deci aș spune "Îl caut pe Mario."
Și băiatul ar spune, "În Napoli sunt mii da Mario."
Aș spune, "Da, dar ăsta e un criminal."
Și face, "2000!"
Guy. Guy.
Guy! O să-i omoare pe Nicky și Paddy
dacă nu mă încadrez la timp!
Guy, ai 10 secunde. Asta e. 10!
9, 8, 7, 6, 5. Pune-l înăuntru.
- 3, 2, 1. Acum! - La revedere.
Ah, futui!
Ticălosul!
Deci natural, i-am spus prostituatei turce, "O să iau două."
E vreunul dintre voi ucrainean?
Nu? Bine atunci.
Băgami-aș!
E un Gauguin original, băieți. De neprețuit.
Nu pot să cred.
Sunt milioane de dolari în picturi și noi nu facem nimic.
- Renunță, amice. - Aici e Polonia!
Putem face ce vrea pula noastră.
Nicky, băiete, acel Gauguin valorează mai mult decât 5 încăperi cu picturi în acest loc
și toate sunt conectate la alarme.
Glumești?
Nu au alarme.
Au alarme.
D-le Bartkowiak... sângerați?
Băieți, hai să ne împrăștiem!
Trenul spre Berlin. La 10 AM. Devreme și luminos!
Rahat!
Du-te! Ia de aici. Tu ce ... Ce ești...?! E direcția greșită!
Acel accident a fost o cursă cu noroc.
Și polițiștii apar înainte ca Stash să-l poată omorâ.
Uh...
Pe ăla ți l-am spus, despre,
3 prostituate și un pepene galben zdrobit?
Ne vrem doar picturile înapoi.
O pictură, o arestare.
Poți fi tu sau altcineva.
Ești consemnat în Europa, însemnând o sentință de 20 de ani.
Batem palma, hm?
Pictura și un țap ispășitor.
Pentru Nicky, m-am gândit că e simplă matematică.
Dă piept cu cei 20 de ani și ies basma curată.
Nu-l pot învinovăți pentru asta.
Dar îl pot urâ.
7 ani mai târziu (5 și jumătate pentru bună purtare)
Oh, băiete.
Așa că am mers acasă.
Și nu m-am putut întoarce la acea viață.
Încrederea s-a dus.
Echipa plecase.
Și fiecare a luat-o pe drumuri separate.
Și am întâlnit o fată.
Cineva pe care te puteai baza.
Și dacă nu aș putea, amice tot ți-aș spune,
nu era cea mai rea persoană cu care am împărțit același pat în ultima vreme.
Dar nu m-am putut baza pe Francie.
Francie era un tânăr pe care l-am prins luându-mi capacele de la roți.
Majoritatea ar fi chemat poliția, însă eu i-am dat o slujbă.
Pentru că fiecare atunci și acum, trebuie să ai un pic de credință.
Hei, Crunch. Pune-i dantelă.
Singurul fel în care vei întâmpina mulțimea mâine este cum o să reușești să te scufunzi azi.
Nu, nu se va întâmpla, nu dinnou.
Mă doare să o spun, Crunch,
dar singurul motiv pentru care acești băieți sunt aici
este în speranța că o să ți se crape craniul să se vadă mintea.
Trebuie să-ți lovești motocicleta. Asta o să faci.
188 de copci, 26 de oase rupte.
12 motoare în total. 3 în comă.
Doi morți pronunțați legal.
- Îți dau 700 de dolari. - Unicul, singurul, Crunch Calhoun!
Lasă-mă să spun cu voce tare,
pentru că nu mi-a venit să cred ce am auzit.
Tu aștepți în mod deliberat ca eu să fac o scufundare, să-mi risc viața,
pentru 700 de dolari?
- 12. - 7.
- 11. - 6.
- 8. - Batem palma.
Sună după ambulanță.
Doamnelor și domnilor,
să-i acordăm un moment de liniște bătrânului Crunch
în timp ce el se pregătește să coboare, jos în cercul de foc!
Cum o să facă? Spune-mi cel puțin o mie.
Nu, 800. Deci nu o fă, Crunch.
Îți plătesc 800 să nu o răstorni.
Și dacă iei 800, tot îți plătesc prea mult.
Doar să nu o faci, amice.
Voi fi bine, Francie. La urma urmei,
"Norocul îl favorizează pe curajos."
Pe asta cine a mai spus-o?
- Virgil. - Coret.
Mă scuzați d-le. Sunteți de acord cu o percheziție voluntară?
Pe aici, vă rog.
Ghinion, șefu.
Mulțumesc.
Reguli de bază, la fel ca ultima dată.
Să vorbești când îți spun eu
și dacă nu, taci.
Nu lătra la mine. Nu sunt câinele tău.
Am spus eu să vorbești?
Pentru că nu îmi amintesc să-ți fi spus.
De câte ori mai trebuie să-ți fac eu treaba ta
înainte înainte de a-mi plăti datoriile proverbiale față de societate ?
Te avertizez, dacă mă faci să arăt ca un idiot, te voi strivi.
- Asta arăta incitant. - Da, un pic.
O să începem cu "polițistul bun, polițistul rău".
- Eu nu sunt polițist. - Bine.
Ce zici de "polițistul bun, face doar ce dracu îi spun eu"?
Nu ești polițist.
Corecție. "Pol" la Interpol, ține locul tot de poliție.
Atunci unde ți-e pistolul?
Nu am nevoie.
Am ceva de departe mai periculos decât asta.
Este un fluier în care sufli să alertezi poliția
când este comisă o crimă?
Nu. E mai mult un pix.
Și, cu el, nu pot nega eliberarea necondiționată.
Deci, de ce nu taci dracu ' și să mă urmezi?
Unde dracu e pictura, nenorocitule?
Uau.
Eu sunt Agent Bick. El este asociatul meu, Samuel Winter.
Știu Sam.
Sam, ce faci cu Dirty Harry, aici?
Știi cum sunt împerechiați atleții profesioniști
- cu copiii mai înceți? - Mda.
E ceva cam așa.
Acum două săptămâni, această pictură "Model, vedere din spate"
a lui Georges Seurat a fost furată pentru un colecționar de artă din Mexico City
de către o femeie, pe care am avut-o sub supraveghere.
Da, până acum nu am mai văzut-o...
mai exact ieri.
Oare semăn eu cu un clown?
Clownul încearcă să fie amuzant. Tu ești un isteric fără intenție.
Gura cu chicotelile și deschide servieta.
Se numește "Tio Puno Loco".
Cre s-ar traduce "Unchiul Pumn Nebun."
Acum, dacă mă scuzați d-lor, merg cu schiurile pe apă...
Stai jos! Winter, asta nu e "pointerism".
Fiecare pictură transmite o poveste.
Toată arta de calitate transmite o poveste.
Asta ne spune două.
Spune Nicky că aici s-a oprit la vamă.
tot ce se vede este acest gunoi,
nu capodopera de dedesubt.
Soluția de acetat slăbește stratul de acril.
Decojește-l pe spate și vei rămâne cu uleiul original dedesubt.
Ce dracu e asta?
E o pictură minunată. Sunt încântat să-l am ca parte din colecția mea.
Ei bine, băieți, o zi bună.
Unde e Seurat?!
E plecat de mult.
- Sunny. - Da. Cum merge?
Ah, a plecat.
Ghinion, șefu.
Ai adus banii?
Poftim aici.
Parcă ar fi o felicitare.
Ei bine, de ce nu o deschizi?
"Îmi pare rău."
"Îmi pare rău că te-am lovit cu țeava de plumb."
Ce pula calului...
Crunch, iubitule, nu mai ai gheață.
O da, în regulă.
Mulțumesc, Crunchie.
Adios, prieteni.
Gheață? 50 de dolari pentru gheață?
Este vreme de iarnă.
Crunch, ea nici măcar nu mai încearcă.
Nevastă fericită, viață fericită, corect?
Așa spui tu.
Oh, nu știu, Francie.
Când eram un tânăr novice am crezut că voi face istorie,
nu doar să citesc despre ea.
Pe dracu, am crezut că voi ajunge mare.
Bine, deci nu ești...
stereotipul de măreț, ca Alexandru cel Mare.
Dar ești mare, ca și...
ești un tip grozav!
Un om mare nu face scufundări pentru câteva sute de dolari.
Iar oamenii mari își înfruntă soarta.
Undeva de-a lungul liniei eu...
am rătăcit-o pe a mea, Francie.
Probabil m-am holbat la ea tot timpul și doar am...
ratat-o.
Doamne, ești un pesimist. Un criminal de erecții.
Și ce o să faci? O să vinzi niște amărâte de asigurări sau ce?
Țineți gura și fii mai vesel, te rog.
Îmi dai voie.
Hei, Dennis Calhoun?
Cine întreabă?
- E pulă de Sunny. - Cam așa ceva.
Hei, Crunch, e un tip cu plasture pe un ochi care vrea să te vadă.
Oh, ușurel, omule!
Unde e nenorocitul de frate-tu?
Era să retrag momeala și să plec acasă când am realizat că Nicky a spus că are un frate.
Uau. Futui!
Pruncule Isus. Da ce ești, un pirat?
Hei, hei, hei. Ia uite! Nu știu unde e Nicky, clar.
- A spus că ai lucrat cu el. - Da, cu mult timp înainte.
Acum, uite, am cam 300 ascunși aici în dormitor.
Sunt ai tăi. Un tip cu linia ta de lucru ar putea prefera dubloni...
Dar eu nu sunt pirat!
Nici măcar nu mai vorbesc cu Nicky. Îl urăsc.
Aici este ceea ce este. Vreau 30 de miare
- sau nenorocita aia de pictură. - Care pictură?
Seurat.
Uau! Uau! ce?
- Seurat! - Ce?
Georges Seurat, ignorantul pulii!
Seminalul francez "Post-Impresionalist".
Tatăl pointilismului.
Acel Georges Seurat, pulă de babuin ce ești.
Acum vreau acei 30 de mii,
pictura
sau un glonte în porcăria ta de cap!
Hei, uh...
- Crunch, totul e bine? - Da.
Ce-i... ce se întâmplă, mai exact?
- Nimic. - Ce?
Sunt amenințat de un pirat.
Sunt în baie. ce părere ai, Francie?
În regulă. Scuze pentru că am întrebat!
Nu plec fără 30 de miare.
Scuze, Sinbad, dar nu cred că obiectul ăla va trage.
Așa că apasă trăgaciul pentru că eu nu am nici o pictură,
nici pe Nicky și nici 30 de mii împuțite!
A cui naibii e motorul ăla de afară?
Așteaptă un minut, omule.
- Ce mă-sa? - Ce se întâmplă?
- Nicky s-a întors. - Ce?
Și eu la fel.
Ce mă-sa s-a întâmplat?
Soarta! Soarta este ce s-a-ntâmplat.
Unchiul Paddy.
Ce mai faci, amice? Încă pe tărâmul celor vii?
Ai vrut să știi când sunt pregătit să mă întorc la lucru.
Păi, sunt pregătit.
- Cetățenia? - Variată.
Ai ceva de declarat?
Nimic decât dragoste nemuritoare pentru tine ființă minunată.
Trage pe dreapta.
Hei, Paddy?
Asta ce e?
Un Seurat.
Chiar dacă este aproape de real Paddy îl va face pachet.
Oh, e cât se poate de reall.
Speram să-l iau pe Paddy să-l mute pentru mine.
Oh, bună. Eu sunt Nicky...
Știu.
Corect.
Ei bine, ești așa drăguț să ne lași pe mine și fratele meu să schimbăm două vorbe?
Deci.
Cum de te-ai ales cu cicatricea? Cu motorul?
Nu.
În regulă, omule.
Tu trebuie să fii Francie, așa e?
Paddy McCarthy. Însă pentru tine, sunt unchiul Paddy.
Deci, exită un pârâuaș Donny care curge pe acolo? Cum a juns aici?
Am înțeles cuvântul "Francie".
Luptători, sunt ei? Ha. Atât de mult seamănă ăștia doi.
Nu au nimic în comun.
Oh, au mame diferite.
Au crescut în locuri diferite din țară.
Tatăl lor a fost sperma lui Johnny Appleseed.
Ei asta e revoltător.
Da-i semne de bătrânețe, Crunch.
Niciodată nu ai luat lucrurile ușor.
Uite, dacă asta e o scuză, trebuie să pui asta pe pat...
O scuză? M-ai trimis la închisoare, omule.
Exact. Ești proprietatea mea.
Nu. Tu îmi datorezi 5 ani și jumătate.
Dar acum, vreau să mă întorc la lucru.
Hai să ne apucăm, atunci. Să ne întoarcem la lucru.
Adică, practic scuze.
Băieți voi ați terminat să vă tot da-ți pumni?
Ah, omule. Aș fi vrut să nu folosești această parte a frazei.
Deci, putem trece totuși la lucru?
Nu, Paddy. Nu o să o ajut pe Nicky să îngrădească acea pictură.
Are asta vreo legătură cu pitura lui Nicky.
Și, apropo, Dennis, este fratele tău
iar într-o zi va trebui să-l ierți.
Te rog nu-mi spune Dennis.
Și, Nicky Boy, vei plăti flautul pentru ceea ce i-ai făcut lui Dennis.
- o să văd eu. - Vreau să plătesc flautul.
Încă nu merge cu Nicky, Paddy.
Oh, întâi ascultă povestea înainte de a spune nu, amice.
Este o morală pozitivă în această istorisire.
cât de profundă este morala despre care vorbim aici?
De un milion și jumătate de dolari.
Isuse.
Acum două săptămâni,mi s-a bătut la ușă.
Julius Friedman. Ați auzit de acest nume.
Doar povești. Am auzit doar povești.
Lucrurile în toate astea ar fi că colecția omului, vreau să zic
dacă s-ar face publice, ar închide cărțile a o sută de furturi majore.
Credeți-mă, am văzut cu ochii mei.
Așa că Friedman m-a întrebat dacă am auzit vreo dată de Biblia lui Gutenberg.
Gutenberg a inventat presa de pictură în 1440.
Se schimba totul.
Primul lucru printat a fost Biblia lui Gutenberg,
Cartea Mona Lisei.
Cea mai de valoare carte din lume.
Uau, Uau, Uau. Înapoi în rahat.
Nu putem fura Biblia lui Gutenberg.
Nu o să furăm Biblia lui Gutenberg.
Cea de a doua carte printată de Gutenberg a fost în afara credinței Bisericii.
Evanghelia după James. Păi, asta-i legendă.
Biserica a încercat să îngroape această Evanghelie
încă înainte de vremurile lui Constantin.
Și, după Friedman, asta face Evanghelia după Jimmy
chiar mai valoaroasă.
Așa am poreclit cartea ta de lux,
predă-o și fă-o ispită de prădat.
Dar chestia e că, deja a fost furată.
Luna trecută la Galleria Vanderloos din Amsterdam,
omul nostru aproape a fost prins de un poilițist în timp ce se târa pe un geam exterior.
Deci cum este că nu am auzit de o astfel de luxoasă,
și faimoasă carte și care a fost furată?
Nimeni nu știe că este furată.
Noi l-am schimbat cu un fals.
Nimeni nu ar ști că lipsește... până sâmbătă.
Acum, intrăm noi în scenă.
Au transferat cartea din Europa în Canada.
Din 11 septembrie nu mai poți aduce nimic în America.
trebuia să ajungă de la Montreal în Detroit, trecând pe aici.
Dar șoferul a devenit lacom și a încercat să facă contrabandă
cu un calup de hașiș pe lângă Evanghelie.
Așa că omul nostru a fost arestat, Evanghelia aflându-se la Dovezi
și se așteaptă un expert să vină sâmbătă.
Dar orice expert se poate uita la Evanghelie și știe că este un Guttenberg original.
Așadar Evanghelia după James
va fi pusă sub multe încuietori și chei
încât Julius Friedman nu-i va mai simți mirosul dinnou.
Luăm Biblia, și o ducem la Detroit.
Vom colecta un milion și jumătate.
Și asta, prieteni, este.
De fapt tu glumești, corect?
Mai întâi, Nu am auzit niciodată de Evanghelia după Jimmy.
Și doi, Nu avem echipament adecvat să jefuim o Clădire de vamă.
Uite! Acolo sunt paznici. Sunt camere peste tot.
Asta ar lua, cam, luni de planificare și anumite îndemânări care ne lipsesc!
Uită! Nu suntem echipa A, prieteni.
Ne cățărăm la D-minus pentru astfel de treabă.
Am crezut că ai ceva, Paddy.
- Mă retrag. - Hei, Crunch...
- Lasă-l, amice. - Mă ocup eu.
Să mergem, băieți.
D-le, vă spun, se întâmplă acum.
- Ce se întâmplă? - Paddy este aici, Nicky e aici
și toate se întâmplă să aibă legătură cu orașul în care locuiește în care stă Crunch?
Și Crunch, știm că e disperat după bani.
D-le, este vorba de Seurat.
Aș vrea să autorizați supraveghere la toate punctele de intrare
în țară cu o jumătate de zi înainte de călătorie.
Vreau chit complet de supraveghere, și forță de muncă și un pistol.
Uite, nu sunt șanse să primești armă.
Bine. Fără armă.
Haide! Mai încet!
Să stăm jos, ești cam iute la mânie.
Da, păi, pușcăria te influențează.
hai să adaog că "Pușcăria poloneză" nu e chiar de râs după cum sună numele.
Uau! Scuze.
Nu pot crede că încă faci asta.
- Ce? - Asta.
Eh, mă ține pe fază.
Ascultă...
Limita este, că știu că ești cam strâmtorat cu banii.
Și să spunem așa, ipotetic,
nu mă simt bine și vreau să mă revanșez.
Așa că avem o treabă cu Paddy
și te-am tăiat în final de 10%.
Un fel de "Scuze că ți-am tras-o" pe bani. Hm?
Oh. Bună, puștoaico. Care e numele tău?
- Robin. - O da? Foarte drăguț.
Ce a ieșit din gura ta nu transmite nimic.
- Cum poți spune asta? - Păi, nu știu.
Poate pentru că ai jefuit o fetiță chinezoaică de 9 ani.
Parcă este un fel de cod, Nicky!
Nu prăda niciodată un virtuos sau un sărac.
Nu pune niciodată banii în fața onoarei.
Și niciodată, dar niciodată să nu-ți trădezi familia!
Sigur, poate e un bălegar de cal
cu care ne hrănim pentru ca nopțile să dormim bine.
Poate e un bălegar de cal astfel încât să ne putem mândrim
o crestătură mai sus decât huliganii și gangsterii din lume.
Dar te-am băgat în acest bălegar, Nicky!
Și tu, tocmai tropăi prin bălegar.
Și, acum te-ai uns de bălegar, peste tot, pe încălțări, știi.
Tu, tu mai că ai încălțările pline de bălegar.
Hei, te pune la pământ.
Da, poate puțin. Înțelegi ce dracu vreau să zic.
Hei, ce trebuie să facă un tip
ca să se împace cu tine.
singurul lucru pe care-l cred despre tine
este că vei fi un lacom, perfid nenorocitule
- de îndată ce vezi ceva. - Dar nu se întrevede nimic.
Este mereu ceva când vine vorba de tine, omule.
Tu ești doar de acoperire, și mereu ai de lucru ceva.
Crezi că vorbim doar de bani, Crunch?
Păi, am noutăți pentru tine.
Ia mai gândește-te.
Trebuie să fie o cale fără multe implicații pentru asta.
Doar dacă-și arată părerile de rău nu înseamnă că e alt om.
Ca și cum ție, dacă-ți place să bei, nu înseamnă că ești un alcoolic.
Ah, ce rahat. Lola. Lola. 494 00:31:00,626 --BunăHey.
Du-te. Trebuie să vorbesc cu Crunch.
Ce faci aici cu el?
Nicky mi-a spus că ai ieșit.
- Mda. - I-am spus că te-ai întors.
Lasă. chestia asta pute.
Crunch! Avem nevoie de bani.
Cum vrei să-ți plătim facturile?
Uau! E bună.
Oh. Așa ai făcut-o să iasă așa?
Nu. Crunch are nevoie de asta.
Are nevoie de mine.
E o chestie între frați. Nu ai înțelege.
Oh. Păi ce am înțeles este că,
este omul meu și nu are nevoie de tine.
Ei bine, el are nevoie de cineva care să-l oprească să mai facă scufundări pentru 800 de dolari.
Ai grijă.
În regulă. O voi face. Dar de data asta cum spun eu.
Și la ce te-ai gândit?
Ei bine, să zicem că o să iasă cu un pic de zgomot.
La faza asta intră în scenă motoarele.
Simultan, Francie v-a ieși
din gigantul ceramic de Cal Troian
cu cel puțin 3 minute de oxigen rămas.
Paddy se va ocupa de paznici, după rapel
prin tavan și apoi schimbându-și costumul de pisică.
Și Nicky se va ocupa de poarta principală
folosind 2.5 kilo de explozibil.
De la intrare până la ieșire cam 4.25 minute.
Asta poate fi cea mai proastă idee din istoria lumii.
Ne trebuie un tip bun la calculatoare!
Crunch, nu avem pe nimeni!
Nu avem un tip care poate alimenta o buclă video ca să dea impresia
paznicilor de la securitate, că nu se întâmplă nimic
în timp ce spărgătorii în costume de pisică coboară prin tavan.
Apropo, cred că zilele costumului negru de Spandex al unchiului Paddy s-au dus.
Cât despre chestia cu Calul Troian,
ei bine, eu nici măcar nu știu de unde să încep cu asta.
De fapt m-am gândit că a fost un fel de răutate.
Scuză-mă, tu cine ești?
El este ucenicul meu.
Oh. Acum faci pe vrăjitorul?
Ah, futut-te, Nicky.
Uite, Reverendul are pe cineva înăuntru.
și noi trebuie să aflăm cine este. Unchiule Paddy,
vreau să-l suni pe Reverend și să ne dai un nume.
Spune-mi Ponch.
Eu sunt Nicky. Paddy. Francie. Crunch.
Acestea sunt niște pseudonime de rahat. Sună ca niște batoane de ciocolată.
Unde-i Twix?
Oh, așteaptă. Crunch Calhoun?
Nu! Amice.
Odată te-am văzut sărind peste 6 mașini în Buffalo. Asta mi-a schimbat viața.
Ascultă, Reverendul spune că ne poate ajuta pentru 10,000.
Tentant, dar nici o șansă. Nu. I-am spus Reverendului orice
știu de două ori.
M-am îmbolnăvit de o săptămână, că nu mai pot mânca, căca sau dormi.
Nu sunt omul tău.
Dacă ești omul nostru.
Dacă aș fi tipul tău, aș încerca să uit
Sunt 12 camere, 12 dintre ele. Sunt o duzină de camere.
- E vreuna pe post de magazie? - Nu, doar în altă parte.
3 paznici, un generator de rezervă. E imposibil.
Nu pot accepta asta.
Ei bine, acceptă, Snickers.
Mereu va fi o cale.
În regulă, uite.
Îți spun ce i-am zis Reverendului, bine?
La ăsta îi spun expert. Va veni sâmbătă la 10.
Nu mă mai suna iar.
Ai spus, "ea". Cine este "ea"?
- Cine? - Expertul.
Olga și ceva lung.
Olga și ceva lung?
Olga Panofsky-Cienfuegos?
Cam așa ceva.
Mai târziu, Crunch.
Așteaptă, de ce... cine-i, asta Olga și ceva lung?
Un pod nears cum trebuie.
Oh, a fost amenințătoare.
Mulțumită unchiului Futu-te Adânc, nu e chip să ne apropiem de ea.
Stai. Și de ce?
Bătrânul Sloppy Balls McCarthy e aici
s-a culcat cu ea și apoi s-a culcat cu sora ei.
Și ea era amenințătoare.
Păcat. Olga poate oferi ajutorul pentru un bănuț.
Nu e chiar călugăriță.
Nu, sigur nu era.
Mai sunt cam 10 experți
în toată țara pe care puteau să-i solicite.
Paddy probabil mototolit pe jumătate e unul dintre ei.Renunță.
Mereu mai există o cale.
Vă rog, am putea să nu mai vorbim despre oameni în vârstă care se fut?
Bine. Am planul.
Nu. Tu ai un "plan."
Asta nu este dictatură, Nicky.
Avem nevoie de un falsificator. Hai să-l sunăm pe Dirty Ernie.
Dirty Ernie? Nu, dacă avem nevoie de unul mai bine îl sunăm pe Guy.
Cât e ora în Franța?
- Alo? - Da, Guy, sunt Nicky.
Nu te cunosc, Nicky.
Scorpia mi-a închis.
Aici. Haide.
- Alo? - Salut, Guy.
Salut, Crunch!
Uau, nu. Scuze. Mi-am folosit toate cunoștințele mele de franceză.
E bine. Când vorbești tu în franceză, e parcă aș avea o pulă de măgar în ureche.
Vorbesc de pe telefonul lui Paddy aș că am să fiu scurt. Ești gata pentru ceva de lucru?
Ai de lucru? Cu Paddy?
- Da. - Cu Nicky?
Ascultă, îți explic totul dacă vii încoace.
- În America? Desigur. - Nu chiar în America. În Canada.
Hm. America ușoară.
Bine, vrei să arunci unele lucruri? Să arunc lucruri, bine!
Nu dau doi bani! Ticălos!
Bine. Bine. Nu, ai grijă cu aia. Nu, nu fă aia, bine?
Vreau să văd bucata de hârtie care spune că poți să faci prin asta!
Nu, nu pune mâna. Aia e 2,000...
E curat. Mai întâi Nicky, apoi Paddy, acum Guy.
- Își spun, ceva este. - E un rahat!
- Și știi și tu! - Am crezut că avem un 10-32.
10 - 32? Vrei să mă impresionezi cu numere?
Îți dau un număr de impresie: 52.
Ăsta e numărul de milioane care reprezintă cât am furat eu.
Pentru tine am un număru: 1,
în a mă ajuta să clarific asta și ești liber.
Pe viața copiilor mei.
Ți-am văzut copiii.
Ar fi mai bine să-i lași deoparte.
Ești o pizdă.
Nu ai cunoaște un vagin
dacă ar fi înaltă cât un picior și s-ar holba la tine.
Am să te pocnesc peste...
- Au, rahat. Interpolul. - Interpol?!
Nu, nu, nu. Nu te uita.
Nu poate fi o simplă coincidență.
Nu poate fi o coincidență.
Ce ne facem? Care-i jocul?
- Vorbesc eu cu el. - Nu.
Va vorbi cu mine. Nu va vorbi cu tine.
Am spus nu!
Interpolul e ceva real?
Nu am de gând să-mi tai un nenorocit de picior.
- 5 minute. - Ieși încoace, Francie.
- Crunch... Da, Bine. - Acum.
- Crunch. - Sam?
Oamenii cu vechime ca a noastră ar trebui să stea la pensie.
Știi, când am auzit că lucrezi pentru ceilalți,
Nu mi-a venit să cred.
Cel puțin nu-mi spune că porți microfon.
Nu. Nu mă obligă să port microfon.
Și vreau să văd ceva artă de calitate.
Deci... despre ce crezi că se vorbește acolo?
Tot cu artă, hm?
Mama mea m-a băgat în astea.
Nu eram pe bune, dar se străduia.
A lucrat ca vânzătoare la un bar printre copii.
Pe când aveam 10 sau 11,
m-a dus în Londra la V & A.
Și am văzut un obiect care a explodat în mintea mea.
Era o cupă de băut la modă dintr-o singură bucată de jad.
Era doar o cupă, dar era perfectă.
Asta m-a făcut să văd orice diferit.
Turner, Monet, Vermeer, mi-au ținut ochii deschiși.
Era un sentiment pe care-l aveam,
o completitudine când arta m-a atins.
Am început să am necazuri când am vrut să posed astfel de lucruri.
Și tu... ce te-a făcut să te bagi?
Banii.
Ei bine, cel puțin ești cinstit.
Mereu e bine de știut...
în cine să ai încredere.
Am să găsesc pictura asta.
Nu pentru că aș vrea să te bag în necazuri pe tine sau fratele tău.
Vreau să o pot îmbrățișa.
Hai să te întreb ceva.
Ai văzut vreodată interiorul de la Sing-Sing?
- Nu. - Pentru că știu o grămadă de tipi
care ar vrea să te fută acolo înăuntru.
Te dai la mine?
Aș vrea...
Băgami-aș!
A fost ca o gură de aer curat.
Arăți bine, Sam.
Interpolul? Împuțitul de Interpol?!
Nu mă duc dracului la închisoare! Eu nu sunt făcut pentru asta!
Vezi aceste brațe nenorocite, omule?
Acești tăieței umezi previn foarte puține violuri în pușcărie.
Francie, îți promit pe ochii mamei mele,
- că vei fi bine. - Nu poți ști.
Trebuie să ai încredere în mine. Uite, de când m-am întors,
ai fost alături de mine ca nimeni altcineva.
Acum... s-ar putea să arunc cuvinte cu "f"
ca să sune mai bine... Te iubesc futui, omule.
Bine, e rândul meu.
Ăsta trebuie să fie Guy.
În regulă, Guy a aterizat și avem o mică problemă.
- Interpolul. - În regulă. Păi, o să ne adaptăm.
Bine?
Deci?
Sunt curios să știu ce fel de joc faci?
Eram curioasă de jocul tău.
Trebuie să fim în aceeași pagină.
Mai întâi ce facem?
- Prima, ne trebuie un fals. - Cât de bun trebuie să fie?
Destul de bun să poată păcăli un ochi.
Identic pe dinafară,
înăuntru nu are importanță.
Ai 4 zile.
Crunch, mă iartă că fac bâză de ideea ta cu Calul Troian pentru că ar merge.
Vom ascunde acel fals într-un Cal Troian al nostru.
Ceva care să atragă atenția.
Paddy, vezi cu ce poți veni în ajutor.
Mă gândesc exact la ceea ce trebuie.
Nu știu la ce te gândești?
Mă face să mă simt...
în siguranță și speriat.
Mai mult speriat.
E ciudat. E ca și cum te urmărește.
Mai întâi, te mângâie.
Prea aspru, cu fisuri.
Prea moale, nu va sucomba la atingere.
Cum trebuie. Tu ești. Ahh.
Apoi trebuie să ducem calul în țarcul lor.
Dar, cum?
Spui că postul de vamă, verifică orice.
Exact. Totul intră și apoi iese.
Nu putem intra în falsul nostru sau să ieșim în original.
Deci o să-i facem să-l ia înăuntru pentru noi.
Ne vom folosi de reputația noastră pătată în avantajul nostru măcar odată.
Crunch setează pe zero toate clopotele și fluierel.
Este un standard de 30 de zile de a sechestra arta neînsoțită de documente legale.
Și, pentru că Crunch, e un, hoț de artă condamnat
transportând piese de artă fără actele potrivite,
ei vor suna la galeria de artă unde a fost achiziționat imediat,
ca să se asigure că nu e furat.
Dar nu va duce nicăieri până nu va apărea Crunch
cu dovada proprietății pe care o avem.
Și noi știm unde este păstrat.
Broasca este în gaură.
Despre ce dracu vorbești?
Vaginul ăla uriaș este acum în clădirea vămii.
Din cauza recordului lui Crunch,
Interpolul va fi chemat.
Dar, din moment ce nu a fost comis nici un delict nu se pot atinge de noi.
La ce naiba mă uit?
E înalt de 4 picioare şi este în fața ta.
Şi ziua, cum rămâne cu Interpolul?
Vor fi cu ochii pe noi, lucru pe care trebuie să-l rezolvăm.
Eu şi cu Francie le vom distrage atenţia până ce comutatorul principal din vamă va cădea.
dar cel mai important este că vom avea de a face cu Olga şi ceva Lung.
Paddy?
Păi, va fi ceva mai greu.
Lucrurile între mine şi Olga sunt aspre cam ca un cur de urs.
Ea trebuie să rateze această programare.
Dar, cel mai important, e că ne trebuie acele acte.
- Fără acte, accesul e zero. - Voi începe mâine.
Olga, dragă.
Oh, nu.
Nu, nu, nu, nu trebuie să faci asta.
Ani mi-au trebuit ca să uit.
Pentru mine eşti mort. Eşti mort!
Nu cer iertare.
Domnul mă poate ierta, e sarcina lui.
Nu mai ai nici un control asupra mea.
Nu trebuia să fi fost împreună.
Te urăsc.
Mi-ai zdrobit inima şi mi-ai pătat sufletul.
Du-te dracului.
Nu, dragă.
Du-te dracului.
Eşti pregătit pentru asta?
Să-i dăm drumul!
Încearcă să te comporţi natural.
Da. Habar n-am ce înseamnă asta.
Ce avem aici?
Doi infractori, o cutie, roşu.
Pariez că e ceva în asta.
Am început. Sunt în mișcare.
Mulţumesc. Trebuia să ştiu asta.
Vă rog să continuaţi să subliniaţi ce este evident pentru mine după cum urmează.
- Porneşti maşina. - Bine. Ajunge.
Pui mașina într-o treaptă.
Ce mult aş vrea să te înţep
în faţă şi în gât.
Cu pixul tău magic, fără îndoială.
Sâmbătă, 10 AM.
Guy păşeşte în clădirea vămii.
Şi, omule, te rog să porţi costum?
Fără supărare, dar arăţi ca o târfuliţă spiriduş.
Ce... este acela "spiriduş"?
Vama a primit un telefon cu o zi înintte
de la o femeie despre care ei cred că este Olga.
Nu pot reuşi fără colegiul meu, Philippe,
- ar trebui să fie aici. - Alo.
Oh. Cred că mi-am rupt un dinte.
Olga primeşte un telefon cu o zi înainte de la un bărbat
despre care ea crede că e de la vamă.
Deci, în timp ce noi nu avem nevoie de servicii,
noi totuşi vom plăti.
Da, unde suntem?
Guy este pe cealaltă linie.
Bine, mă bag. Cum ştiu unde este?
Este roz şi înalt de 3 picioare.
Eşti francez, o să-l găseşti.
Cum zicea Ponch, fără camere de securitate în încăpere,
Guy se poate ocupa de schimb.
În regulă. Avem o oră.
- Ai adus ciorapii de nylon? - Da i-am adus.
- O pereche? - Păi, era vorba de o pereche.
- O pereche? Ca o pereche de pantaloni. - Mda.
Ei bine, îmi cer scuze, d-le. Condenscendenţă,
Eu nu cumpăr un întreg lot de pantalonaşi.
- Ciorapi cu găurele? - Da.
Pune ăştia pe cap
şi vom arăta ca o pereche de vafe.
Ei asta e grozav.
Bine, să mergem.
- Da? - Am terminat.
În regulă, Crunch, e rândul tău.
Nu. Ceva nu e cum trebuie.
Bine, acum să vedem.
Ce faci?
De obicei aşa merge.
Infractorii se pun pe treabă, poliţiştii apar.
Un mic sfat de profesionist pentru tine "infractori", e prescurtare de la autori.
Ai încredere o secundă. Să nu porneşti motorul.
Serios, şi ce faci?
Oare de ce te ascullt?
Tu eşti distras.
Ca şi la aeroportul din Quebec.
Frontiera. Ei sunt la graniţă.
Au încetat să ne mai urmărescă.
Răspunde. Hai, răspunde.
La două minute distanţă. Hai!
Uau!
Sunt curat.
Încerc, chiar încerc. Asta e ce...
Hei! Hei! Iată-ne.
Uau!
Ce băiat de treabă, Crunch!
În regulă, ca în zilele de altă dată.
Da, zilele în care m-ai dat pe mâna poliţiştilor?
Sau acele zile în care un pirat cu un ochi mi-a furat motocicleta?
Acum, acum, domnilor.
Lasă-ne să bem pentru James.
- Pentru James! - Pentru James!
Şi pentru Nicky Boy. Unul pentru anii trecuţi.
- Acum o plecăciune, Guy. - Eu?
4 zile până la un fals al unei capodopere de 500 de ani vechime.
Oh, să ai talentul tău, amice.
A fost un efort inspirativ. Recunosc.
Dar eu nu sunt Yves Chaudron.
Cine-i ăsta, Yeeves Show-row?
Stai, Crunch. O să-ţi placă.
Nu, am auzit povestea asta o dată sau de două ori.
- Merg să mă piş. - Ei hai, Crunch.
Aşteaptă. Cine-i Yves Shmo-boh?
Am să-ţi spun despre Yves Chaudron.
De data asta e o poveste de inspiraţie.
A fost tot ce mi-am dorit să devin.
Un maestru, o legendă.
Un om atât de dăruit muncii sale ar trebui să facă îngerii să plângă.
A fost un talent adevărat în spatele marilor hoți de artă din istorie.
Furtul Mona Lisei.
Povestea începe în Paris, 1911.
Nu cu Chaudron, ci cu un italian,
un tâmplar sărac, pe nume Perugia
care, cu câteva luni înainte de furt,
lucra la un contract pentru Louvre.
Ca în orice loc de muncă dezonorant, a învățat multe lucruri dezonorante.
Cum ar fi unde sunt intrările și ieșirile,
numele paznicilor, schimburile și altele.
Puțini știau că aceste informații inutile de altfel
se vor dovedi a fi chiar importante.
pentru el, când contractul lui Perugia s-a terminat
atunci a început destinul lui.
Soarta l-a bătut pe umeri pe Perugia.
Eduardo de Valfierno, un criminal cu inteligență superioară.
Valfierno l-a rugat pe Perugia să fure Mona Lisa
pentru 30,000 de dolari. Cam un milion în acele vremuri,
o ofertă pe care săracul tâmplar nu o putea refuza.
Aventura furtului este o poveste este o poveste în sine.
Pe scurt, cu noroc viclean, securitate leneșă
și un dezavantaj oribil de a fi italian,
el a reușit.
Tâmplarul a furat the Mona Lisa
iar știrea furtului a făcut înconjurul lumii.
Ca o promisiune, a produs Mona Lisa.
Valfierno a produs banii.
Dar a avut o cerere ciudată.
L-a rugat să o țină un pic mai mult
ca să poată aranja trasportul ei peste mări.
Perugia a fost de acord și a așteptat,
și a tot așteptat.
Povestea lui se oprește aici.
Și este de știut că v-am spus de Yves Chaudron.
6 luni înainte de furt,
Valfierno commissions Yves Chaudron,
cel mai mare falsificator din lume,
au reprodus Mona Lisa în 6 exemplare perfecte,
o sarcină herculeană pe care doar Chaudron o putea realiza.
Valfierno le-a vândut apoi în America
și a găsit 6 lacomi colecționari de artă
și le-a pus această întrebare:
"Mona Lisa a devenit brusc disponibilă,
ai plăti 300.000 de mii de dolari pentru ea?"
I-a întrebat pe toți cei 6, și toți au răspuns, "DA."
Și atunci Valfierno l-a plătit pe Perugia ca să fure Mona Lisa.
Apoi a îmbarcat copiile perfecte ale lui Chaudron
și a colectat 1.8 milioane de dolari.
O avere dincolo de înțelegere.
Înțelegi, tot ce a avut nevoie a fost știrea despre furt,
nu de Mona Lisa.
Pentru el, tabloul, este lipsit valoare.
Și asta e povestea furtului Mona Lisei.
Povestea am auzit-o prima dată când eram mic.
Am știut chiar de atunci că vreau să am astfel de abilități pentru așa chestii.
Și de asta fac ce fac.
O fac pentru doamne.
Păi, pentru ziua de mâine,
și dacă Reverendul își primește partea și noi ne vom primi recompensa.
- Mâine! - Mâine!
Ohhh, futui.
Oh, Isuse, Maria și Iosif.
Am gustat o scrumieră și acid de baterie
și, parcă ar fi parfum de striper.
Deci, ne îndreptăm spre Detroit?
Terminăm treburile cu Reverendul, sau ce?
Da, corect. Ne aruncăm toți în mașină
ca o grămadă Brady și ca o adiere spre State, corect?
Deja m-au semnalizat pentru că am venit aici.
- Da, și pe mine. - Și pe mine.
Nici pe mine nu mă prea plac, deci...
care este planul tău, mai exact?
Ei bine, ne trebuie unul fără cazier. Francie, e rândul tău.
Al meu?!
Zău? de ce port rahatul ăsta?
Pentru că Interpolul îți știe moaca.
Bine, dar un Amish nu are cal și șaretă?
- Ei bine, esti progresivă. - Nu pot face asta, futui!
Păi, ar fi bine să-ți iei cel mai bun Brando, pentru că avem nevoie de tine.
Da, uite, Francie, nu e ca în Discursul Regelui.
Vino încoace. Ai doar două replici:
"Merg spre Detroit." și "Nimic de declarat."
Te vei descurca grozav.
- O să-l întâlnesc acolo. - Oh. Nu zău?
Da.
Hei, uite, cineva trebuie să fie în Detroit
ca să bată palma cu Reverendul.
Nicky, eu vin cu tine.
- Amândoi ne ascundem în portbagaj. - În portbagaj?
În nici un caz.
Păi, atunci nimeni nu merge la Detroit.
Pentru că dacă ești singur când vei pune mâna pe bani,
nu te vom mai vedea vreodată.
În regulă, omule. Bine.
Pocnește-l, Francie.
- ce faci? - Da, chiar ce faci?
Din fericire, nu ai vrea să știi.
Da, d-le. Dar dacă mi-ai da...
D-le, suntem atât de aproape. Noi doar...
Nu, am realizat că nu ar trebui să fiu pe câmp,
dar nu asta...
Bine. Da.
Ne-am înțeles? Ne-am înțeles? La revedere.
Bine. Trebuie doar să pornim de la început aici, bine?
Pătratul 1...
artă.
- Te plătesc pentru asta? - Gura!
Ades simți că viața ta trece pe lângă tine?
Nici nu pot fi în aceeași încăpere cu tine!
Bine. Bine, Francie.
Am o idee.
Cred că putem face chiar mai mulți bani cu acea Evanghelie.
Așteaptă informații de la Reverend?
Nu, nu livrăm chiar lui.
Bine. Nu reușesc să văd cum că ne facem bogați.
Guy a spus povestea aia cu Mona Lisa
și m-a pus pe gânduri.
Există o paralelă aici.
Grozav. O paralelă. Nu sunt interesat.
Ascultă, nu respinge ideea din răutate.
Nu sunt interesat.
Ascultă-mă!
Unchiul Paddy poate veni cu încă alți 10 cumpărători.
Și îl putem pune pe Guy să facă duplicate pentru fiecare.
Luăm legătura cu galeria, îi înștiințăm că a fost furată cartea.
Știrea va apare în ziare și apoi, bum.
Între timp, noi expediem zece copii la cei zece cumpărători.
fiecare dintre ei va crede că are originalul.
Al naibii de nu e perfect.
Știi...
Cred că am face cam jumate de milion pe carte.
Nu, știi, de două ori pe atât.
- Știi câ este asta? - 10 milioane.
Corect.
Uh, în regulă, băieți.
Am ajuns, aș că liniște, bine?
- Stai liniștit! - Două replici!
"Merg spre Detroit! Nu am nimic de declarat!"
Bine, știu!
Comportă-te normal. Fii normal. Comportă-te normal.
Fii un tip relaxat. Ești un tip relaxat, Francie.
Ești un tip grozav, dat naibii. Nu sunt făcut pentru asta.
- Cetățenia... - Mă numesc Francie Tobin!
Ei bine, asta-i grozav, fiule.
- Încotro mergi? - Canada!
Uh, mergi în direcția greșită...
Arrgghh!
Din Canada vin.
Unde merg... Detroit spre acolo mă îndrept,
nu Canada, de unde vin.
Ai ceva de declarat?
Nu. Nu... chiar deloc.
Uh, îți cade barba.
Oh. Asta e pentru că, sunt într-o piesă.
Cum se numește?
Martorul, un musical.
Martorul, cu semn de exclamație.
Sunteți sigur că nu aveți nimic de declarat?
Piesa e groaznică.
- Ai ceva în portbagaj? - Nu!
Ești sigur că nu ai nimc de declarat?
Mă scuzați?
Credeți că am traficanți în portbagaj?
- Nu! - Am doi hoți americani
înăuntru și cu care trec granița chiar acum.
Vă rog! Vă rog, aruncați o privire.
Vedeți, vedeți toată activitatea criminală are loc acum în portbagajul meu!
Deschideți portbagajul, d-le.
- Deschideți... - Deschideți portbagajul, doar deschideți.
- Deci eu o să... Oh! - Nicky, Nicky, Nicky!
Da. Le-am găsit.
- Număr până la 3. - Droguri, fiule?
Oh, nu. E bine, amice.
Nu, Adică, ești...
Doar deschide portbagajul, te rog.
- Da, bine. - 1.
2. 3.
Bine, poftim!
În regulă, se pare că ești bun de plecare.
Uhh! Trebuie să-ți spun ceva.
Mi-a plăcut Predator 2.
Ei bine, da, a fost în regulă Predator 2.
- Nu e rău. - E bine. Danny Glover.
- Nu poți da greș. - Nu.
- Noroc. - Oh, da! Mulțumesc.
- Pentru că sunt actor. - Da.
Oh, futui, e ca naiba!
- Îl omor futui. - Așteaptă-ți rândul.
Haide!
Nu am mai făcut o așa porcărie!
- Vai futu-te! - Nu, nu! Oprește-te!
Ce-i asta futui! Ei hai!
- Futu-te! - Lasă-l! Hei!
Să vă fut pe amândoi!
- Ai dat-o-n bară, omule. - Am dat-o-n bară!
În regulă, în regulă!
Promit să nu-l lovesc.
- În regulă. - Labagiule!
- De ce ai procedat așa? - Futu-te!
Chiar trebuia să o faci. Ești mândru de tine?
- Nenorocitule! Ah, nenorocitule. - Te rog!
Hei, hei, hei. Hei, omule. Cum merg afacerile?
La naiba de încet, omule.
În regulă, ce e locul ăsta?
Biroul lui e la etajul 3.
Cred că plătit cam 3 miare pentru tot locul.
A plătit extra.
Este o oportunitate de aur.
Nu fac asta pentru mine.
Știi că sunt la același nivel. Nu fac asta pentru tine.
Lăsăm asta, facem un iad la un scor rezonabil.
Și în 5 minute mergem acasă.
Dă-mi motivul. Dă-mi un motiv.
Bine. de unde luăm banii ca să plătim aceste falsuri?
Pe Guy îl costă 10 miare să facă unul.
Falsurile trebuie să treacă testul de carbon
și un rahat de expert control.
10 mii de carte, înseamnă 100 de mii.
- Pot face față. - Tu ai 100 de mii prin apropiere, Nicky?
Da, am.
Știi, cred că asta e.
Asta poate fi o chestie mare.
Am putea face istorie.
La naiba.
În regulă, să mergem jos și să vorbim.
Un milion de carte. 10 milioane de dolari, băieți.
- Ești interesat? - Desigur, sunt al naibii de interesat.
- Minunat. - Unchiule Paddy?
10 cumpărători, pot găsi. Poate mai mulți.
Nu, nu, nu. Hai să rămânem la 10.
Hai să nu devenim lacomi.
- Guy, când te apuci? - Azi. Acum.
O să-mi ia cam 3 săptămâni, nu poate o lună.
- Am doar nevoie de bani. - Bine, 100 de mii, se acoperă.
Oh, nu, nu, nu.
750 de mii, minimum.
Tocmai ai făcut una pentru 10 mii.
Nu. Am făcut coperta pentru 10 mii. Paginile sunt de căcat.
Și dacă vrem să treacă testul de carbon și controlul profesional,
750 de mii.
Chiar avem nevoie de testul de carbon?
Cu cumpărătorii noștri, mai mult ca sigur.
Asta e, omule. Să mergem să o luăm înapoi.
În regulă, uite.
Pot veni cu 300,000.
- Dar... - Ce?
O să-mi ia vreo câteva zile.
Tot ne mai trebuie 450.
Aș putea aduna la un loc 100 de mii.
pot și eu o sută.
Bine. Sunt 5. Încă mai trebuie 250.
Da.
Bine, vom fi acasă în zori.
Hai să ne mai gândim mâine.
Bine.
- Crunch. - Ce?
- Câți bani avem? - Nu mai avem nimic.
Dacă a existat vreodată un motiv de a-ți ipoteca casa...
Oh, nu, nu, nu, nu, omule. Nu o să fac asta.
Nu, în nici un caz casa. Asta-i tot ce am.
Dacă ne iese faza, îți poți cumpăra 10 la fel.
Uite, omule, eu doar...
Uite ce, nu știu, clar?
Ascultă, trebuie să mă mai gândesc.
Vreau să conducă Lola.
Ei bine, să nu dureze pre mult. Nu avem timp de pierdut.
Nu-mi spune mie de timpul pierdut, Nicky.
Știu eu ce vrei.
Bine. Pentru că va trebui să vorbești cu el.
Nu o să-ți dea atâția bani.
Nu, și o să ți-i dea ție.
- Mie? - În tine are încredere.
Și vom împrăștia banii în toată lumea.
Tu ești singurul care nu este pe lista de așteptare.
- Francie nu este. - Francie nu a făcut o baie de 6 săptămâni.
Ei hai.
Îl poți convinge?
Nu are rost. Nu are rost. Te face din vorbe, Crunch.
probabil și-o trage lui Nicky.
Hei, ușurel. Ușurel, Francie, hai.
Ar trebui să mergem. Adică, ăsta te stoarce
de 100 de mii, Crunch.
Lașii mor de multe ori înainte de moartea lor reală.
Curajosul, doar odată.
Iulius Caesar a spus asta?
Da! Uite, știu ce simți pentru Nicky, crede-mă.
Dar asta...
este ceva de care o să-ți tot amintești.
Ah, Isuse Murphy.
Ah, dar nu pierzi timpul.
Ce pot să spun? Sunt emoționat.
Bine. Grozav, suntem cu toții aici.
Deci, începând de mâine nu mai luăm legătura.
În toată această perioadă Paddy va face vânzările,
Guy va termina cărțile.
Crunch va fi pregătit de expedieri.
Și Lola va administra banii.
Într-o lună, vom lua legătura la Amsterdam,
ca să iasă știrea, distribuim cărțile și ne facem bogați.
Reverendul o să fie cam supărat.
Am eu grijă de Reverend.
Te sun eu cu numărul lui.
În regulă, Nicky, trebuie să spun asta.
dacă sunteți pregătiți să-mi faceți vreun rău cumva, aici
asta e șansa voastră. Doar nu o luați chiar așa și totul va fi iertat.
Fără răutate, fără greșeli.
Crunch, îmi pare rău de ce s-a-ntâmplat.
Bine, am dat-o-n bară.
Aș vrea să mai pot repeta.
dar nu pot. Trebuie să mergem înainte.
Uite, mereu ai vrut să faci ceva mare, toți ne-am dorit.
Acum avem șansa.
Hai, omule, hai s-o facem împreună, ca frații.
Bine, omule, mă bag.
În regulă. Pentru noi, da?
Corect!
Doar să ne luăm recompensa.
Cu adevărat uluitoare, nu-i așa.
Oh, iad însângerat. Of, Midge. Cum au reparat-o pentru monede?
- Ernie Jegosul. - Bună, Nicky!
- Îmbrățișează-mă! - Nu mă prea pricep, Ernie.
Huh. Midge, du-te fă câțiva pași.
Ne vedem la hotel.
Fii atent, Ernie.
Prostituate din acest oraș nu sunt cele mai curate.
Hei! Aceea e nevasta mea.
Oh. Ernie, scuze.
Da, doar, cred că moda în Europa a cam luat-o înainte...
Trag de lanțul tău, prietene. Aia e o curvă.
Deci, care-i planul?
Bine. O să bați 10 copii din Evanghelia după James.
- În regulă. - Simultan,
Guy De Cornet e în acea clădire și face același lucru.
Nu. Mă îmbolnăvește ăsta, zău.
Munca lui este atât de ostentativă...
Oh, uită de el. Concentrează-te pe munca ta.
Asta e o cheie de la clădire.
În regulă.
Cărțile lui Guy vor fi perfecte.
Vor trece testul de carbon, analiza expert, totul.
Cu toate acestea, copiile tale nu vor avea nevoie de testul de carbon.
Trebuie doar să fie convingătoare.
Oh, doar atât, mult mai ieftine.
Dar îmi spui, de ce?
De ce atâta deranj pentru hârtia potrivită, pentru cărțile lui Guy?
De ce... de ce atâta deranj și atâta muncă la urma urmei?
Pentru că plănuiesc să trimit cele 10 copii ale tale
spre cumpărători înainte să le trimită ei pe ale lor.
Astfel, noi doi o să împărțim în două, în loc să
tăiem în cinci părți venitul obținut cu ei.
Înțeleg. Familia e tot familie, iar banii tot bani, da?
Da, ei bine, hai să-ți spun ceva despre familie.
Crunch ar face la fel dacă ar avea ceva minte în cap.
Da, dar apoi ar livra el cărțile lui
la o săptămână după ce le-ai distribui tu pe ale tale,
și o vor răstigni, pe acea pizdă grasă, Guy.
Dar apoi vor veni după tine, amicul meu.
Nu voi fi prin preajmă.
Da?
Nicky, încă mai vrei numărul Reverendului?
- Trimite-l prin sms, Paddy. - Ca și făcut.
- Reverend: Da, cine-i? - Da. Salut, Reverend. Sunt Nicky Calhoun.
Care Nicky Calhoun?
De ce m-ai sunat?
Ascută, aș vrea să știi că avem cartea ta
și vrem să-ți dăm un titlu de pagina întâi, doar cu o oarecare întârziere.
- Întârziere? - Corect. Cu timpul de livrare.
Ar putea fi vorba de o lună.
Uite, nu am habar despre ce vorbești. Și nu mă mai apela.
Ascultă, vin să ne vedem
și putem discuta atunci. Cum sună?
Reverend? Reverend?
Nu este aici. Lăsați un mesaj.
Reverend, tot eu, Îmi cer scuze pentru întârziere.
Sunt în drum spre Detroit
așa că ne putem întâlni față în față.
Reverend?
Cred că a plătit, cam 3 mii pe tot locul.
de ce nu am auzit despre o astfel de carte atât de celebră?
Paddy, haide.
Ascultă povestea, înainte de a spune nu, amice.
Există o morală pozitivă în istorisire.
Ați sunat la Paddy McCarthy.
- Lasă un mesaj și te voi sun înapoi. - Futui!
Evanghlie specială.
Luna trecută, de la Galeria Vanderloos...
Aș vrea să raportez un furt.
Nu înțeleg.
Noi nu suntem poliția.
Nu, nu, nu. Este vorba de o carte din colecția d-voastră.
O Evanghelie tipărită de Presa Gutenberg.
Da. Cred că te înșeli.
Nu, nu, nu. Este vorba de Evanghelia după James și e un fals.
- Verificați. - Nu pot.
- Nu pot? - Noi suntem muzeu de sculpturi.
Nu deținem nici cărți nici picturi. Avem doar sculpturi.
Reverendul are pe cineva înăuntru.
Avem un expert care sosește sâmbătă.
Paddy, fă rost de un nume.
Ne pare rău. Numărul format nu este alocat.
- Mai târziu, Crunch! - trebuie să fie ceva, ce...
Băgami-aș!
10 experți în toată țara unde puteau suna.
- Olga și ceva lung. - Alo?
Sunt Nicky Calhoun.
Te-ai întâlnit cu Paddy?
- Ce? - L-ai întâlnit pe Paddy la naiba?
A plecat acum vreo două zile.
Cum e cu Evanghelia? Vameșii te-au solicitat să te uiți la carte?
- Ce Evanghelie? - Nenorocita de Evanghelie după James!
Ți-au cerut să te uiți la ea?
Ce?
Și asta e povestea furtului Mona Lisei.
Toamai mi-ai luat 5 ani și jumătate din viața mea , Nicky.
Nicky Băiete,
vei plăti flautul ce l-ai luat de la Dennis.
O să văd cu ochii mei.
O să am grijă de Reverend.
Am să te sun cu numărul lui.
Da?
Nicky, vrei numărul Reverendului?
Puteam face istorie.
Vă rog lăsați un mesaj.
Lola, răspunde.
Sună-mă! Avem o problemă!
Deci, ce încerci să-mi spui? Nu ai încredere în mine.
Nu e chiar așa. Haide.
- Toți încearcă să mă mintă. - Nimeni nu minte.
Este ca și cum, îți spun eu cum este, este ca și Claudius.
Pentru banii mei, cel mai mare Împărat Roman al timpurilor.
Știi cum a supraviețuit Claudius celor mai brutali conducători de atunci?
Cum a supraviețuit acelor membri criminali ai familiei?
- Cum? - Făcând pe nebunul.
Făcând pe nebunul i-a păcălit pe toți.
Chiar și pe cei care-l iubeau.
Bick.
Uh, bine.
Alo?
4 26?
Bine.
De când pregătești chestia asta?
Păi, îți amintești de petrecerea Lolei în cada cu hidromasaj?
Și oamenii mari nu trec pe lângă soartă.
Eu am ratat-o pe a mea, Francie.
Probabil mă holbam la ea tot timpul și așa am ratat-o.
Deci toată lumea era implicată mai puțin fundul meu deșirat.
Oamenii sunt previzibili Francis, tu, eu.
Dacă nu am fi, ne-am petrece tot timpul
încercând să ne prindem ce porcăria dracului pun alții la cale.
Tot ce am făcut a fost să arunc o sculptură.
Și apoi să o ridic.
A trebuit să implementez ideea și să las imaginația lui să facă restul.
Sâmbătă, 10 AM. Guy intră în clădirea de la graniță.
- Îl am pe Guy pe cealaltă linie. - Bine. Vorbesc.
Da.
- Ai un mandat? - Nu am nevoie de el. Nu sunt polițist.
Dar băieții ăștia au.
Domenic Calhoun, am fost informați
că ești pasibil de o percheziție.
Ia uite pe cine avem aici.
Georges Seurat.
"Model, Vedere din spate," 1887.
Faza de pointilism.
Ce minunat e.
Îmi plac toate punctulețele alea.
E foarte artistic.
- Tu îl ai? - Îl am.
Unde ți-e iapa?
O să apară, Paddy.
Doamna are 750 de mii din capitalul nostru.
Nu știu, frățioare, poate ea...
Cum ai spune? Cățea intrigantă.
Hei, băieți, face ea ceva, în regulă?
Spui că are un fel de surpriză pentru mine.
Doar că întârzie, atâta tot.
Ar trebui să mergem. Hai să plecăm.
Da, Crunch, amice, te iubesc.
Știi că sunt alături de tine.
Chiar cred că a cam tăiat-o.
Cum s-ar putea vedea un crucișător de poliție este ca și mașina ei venind de după colț, amice.
- Oh, grozav. - Ce?
V-am văzut certându-vă la bar.
Serios?
Apoi a spus că ai putea ține-o ca pe o asigurare.
Acum arăt cu degetul foarte apăsat, spre tine.
Da, bine. Atunci am să ridic brațele...
Da, bine.
Deci, zici că, ai trecut prin atâtea necazuri
doar casă îl lași chel, pe Nicky de 300 de mii?
300 de mii? Ce zici de 20 de milioane.
Asta-i partea unde povestea devine interesantă.
Acum 3 săptămâni, această pictură a fost furată
de la un colecționar din Mexico.
Soarta Francie.
Soarta și-a spus cuvântul.
Trebuie să găsești ceva pentru mine.
Unchiul Paddy poate rezolva ușor cu 10 cumpărători.
10 cumpărători pot găsi poate mai mulți.
Vezi, tot ce a avut nevoie a fost știrea despre furt.
Aici e Paddy McCarthy. Am o piesă care v-ar interesa.
Și e o adevărată frumusețe.
Unde este Seurat-ul?
Georges Seurat, ignorantul pulii!
Seminalul Francez "Post-Impresionalist".
Tatăl pointilismului
- Acel Georges Seurat! - Despre Seurat este vorba.
Nu are nimic a face cu pictura lui Nicky.
Dacă asta este chiar aproape de realitate,
Paddy va face un pachet.
Tot avem nevoie de 450.
Eu pot aduna 100 de mii.
Și eu pot aduna 100 de mii.
Asta va fi ceva de care cu toții ne vom aduce aminte.
Ah.
10 falsuri, 7 deja expediate.
Asta înseamnă 20 de milioane.
Chiar că-mi place chestia cu jaful.
Ah, ai grijă! Ăla e originalul.
Așteaptă, tu ai păstrat originalul?
Singurul... Interpolul știe că cel din camera lui Nicky este fals?
Interpolul crede că cel real e la ei.
vreau să-l iau în brațe.
Cum ți-ar place să trăiești cu el, Sam?
Cred că mi-ar place foarte mult.
Prima dată când îl vezi,
spui că e real, ori este ori nu este.
Absolut, positiv, cel real.
Bum! Oh ho! Hai, băieți în albastru!
Tipul în costum! Uau! Haide!
- Unul pentru băieții buni! - Într-adevăr.
Hei, toată lumea, într-adevăr a fost o plăcere.
- Ai reușit, Dennis. - Unul pentru anii din urmă, da?
Ori scrii ceva care să merite citit,
sau să faci ceva despre care să se scrie.
Nu sta tot timpul doar într-un loc.
Escrocii de sezon jură
că sunt doar două zile de care îți amintești
apropo de pușcărie:
ziua în care ai intrat...
și ziua în care ai ieșit.
Și ți-o vei aminti doar pe ultima
atâta vreme cât afară te așteaptă ceva.
- Un portofel. Un ceas. - Cât despre ziua când ești eliberat,
nimeni nu îți va inspecta poșta.
Oh, și asta a sosit azi dimineață. E curat.
De la cine?
Nu spune.
N-aș putea fi sigur,
dar am avut încredere.
Am avut încredere.
Și dacă încredere nu ai...
atunci ce mai ai?
Traducere și adaptare geoguyro@yahoo.com.
- Ce pitură? - Seurat-ul.
Uau. Uau. Ce?
Acel Georges Seurat, ignorantul pulii.
Seminalul post Francez "Impresionalist".
Părintele ... futui!
Fondatorul seminalului "Post-Impresionist".
- Tatăl pointilismului. - Seminalul Francez
- Post-Impresionist. - Seminalul Francez Post-Impresionist.
- Și tatăl pointilismului. - Și tatăl pointilismului.
Seminalul Francez "Post-Impresionist".
Fondatorul, futui măsa de linii.
Ah, prietene! Acel Georges Seurat, ignorantul pulii.
Seminalul tatăl "Post-Impresionalist".
Fondatorul la naiba...
Acel individ!
Seminalul Francez "Post-Impresionalist".
Tatăl pointilismului.
Acel Georges Seurat, babuin lăbar.
El este Seminalul Francez "Post-Impresionalist"!
Of Doamne, ești deprimat.
ce măsa, ce măsa ești, Eeyore?
Ce ești, Morrissey?
Ce ești tu, labagiul de Willy Loman?
Un ucigaș cu pula în erecție.
Un ucigaș de erecții?
Chiar și pentru tine, Francie, Refuz să fiu un ucigaș de erecții.
Deci, ar trebui să aleg ușa?
Să aleg ușa.
Am s-o aleg.
Ei hei!
- Sunt în joc. - Da?
- Cum se numește? - Pisici Amish.
- Cum se numește? - Plesnește-mi păsărica.
Plesnește-mi păsărica?
- Așteaptă. Cum se numește? - pisici.
Pisicile?
Pisicile. Pisici sau pisicile.
Traducere și adaptare geoguyro@yahoo.com.